Treating Heroin Addiction in Norway
Hvordan oppleves brukermedvirkning som opioidavhengig? Denne boka gir deg innblikk i en persons kamp for å få fortsette på substitusjonsbehandling med morfin.
![Bilde av bokcover](https://rop.imgix.net/c7523471a535486e8a58f4d836a2059f/9c283e061fe64f63a0de39a715c065ff.jpg?w=200)
Sosialantropolog Aleksandra Bartoszko har jobbet videre med en av informantene fra doktorgradsarbeidet sitt hvor hun undersøkte brukermedvirkning knyttet til rusavhengiges bytte av medikamenter.
I den nye boka får du historien til en pasient som ble overført til LAR (legemiddelassistert rehabilitering) fra psykiateren som hadde fulgt henne opp i noen år. LAR ønsket henne bort fra behandlingen hun stod på. En behandling vedkommende selv ønsket å fortsette med.
Kamp for å involveres i egen behandling
Bartoszko fulgte pasienten gjennom hennes kamp for å få beholde den gjeldende behandlingen med morfin. Gjennom pasientens historie diskuterer og stiller forskeren spørsmål ved hva reell brukermedvirkning er for pasienter med rusavhengighet.
Brukermedvirkning har blitt tydelig vektlagt i de seneste helsepolitiske reformene i Norge. For rusavhengige mener forskeren det fortsatt er en lang vei å gå.
- Mange rusavhengige føler på en grunnleggende mistillit fra helsepersonell og involveres ikke i sin egen behandlingsprosess, forteller Bartoszko.
Brukermedvirkning kun for ressurssterke pasienter?
Personen som Bartoszko fulgte fikk takket være enorm egeninnsats og støtte av nettverket sitt beholde behandlingen hun ønsket å fortsette med.
- Hvorvidt man lykkes med å få sine rettigheter oppfylt avhenger imidlertid av behandlingskapital. Med det sikter jeg til hvilke ressurser du har å spille på; venner, familie, kontakter, språk, eget pågangsdriv, økonomi og så videre. Du må være veldig ressurssterk for å kunne dra nytte av tilgjengelige muligheter innen behandlingsapparatet.
Bartoszko mener brukermedvirkning som lovfestede rettigheter ikke er nok. I møte med faglige retningslinjer kan mange pasienter oppleve at de ikke involveres i sin egen behandling.
- Behandlingspersonell må øves til å bli bevisst på flere perspektiver knyttet til behandling, «behandlingsresultat» og livskvalitet. Det kan være trygt å støtte seg på faglige retningslinjer, spesielt om man er fersk yrkesutøver, men det er ikke nok. Det må gjøres helhetlige vurderinger av den enkelte pasients situasjon og de må involveres så langt det lar seg gjøre.
Prisgitt systemet de jobber i
Forskeren er klar over at det kan være vanskelig å være behandlingsansvarlig.
- Behandlingspersonell kan oppleve at verktøykassa er tom. De er en del av et system de må innordne seg etter og forplikter seg til å følge gjeldende retningslinjer. Likevel er det viktig å vurdere hva som er til beste for den enkelte pasienten.
Bartoszko håper den nye boka kan være interessant lesning for personer som jobber innen fagfeltet rus og psykisk helse, samt studenter.
- Jeg tror spesielt det skulle vært jobbet enda mer med hva som menes med brukermedvirkning for rusavhengige i aktuelle helse- og sosialfaglige utdanninger, avslutter Bartoszko.
Om boka
Tittel: Treating Heroin Addiction in Norway
Forfatter: Aleksandra Bartoszko
Forlag: Routledge
Utgivelsesår: 2021
Antall sider: 198
Språk: Engelsk